CONTRA CEASULUI
Totul va fi în regulă.
O să fie în regulă acum.
Ea nu-ți mai poate face rău.
S-a terminat.
Vino aici.
Nimeni n-o să-ți facă rău...
niciodată.
Mă numesc Louis Hicks. Sunt reporter de investigații.
Am făcut articole despre criminali și infractori.
Despre viața...și speranțele lor.
Am încercat să nu las să mă afecteze.
Dar e greu.
Pune-i un pahar.
- Nu. - Ba da, ba da.
- Nu, nu, nu, trebuie să lucrez într-o oră. - Doar unul. Ca pe vremuri.
- Unul. - Așa.
Salut!
- Salut, Louis. - Da.
Ai făcut ceva drăguț pentru mine. Lasă-mă să-ți fac cinste cu micul dejun.
Prea târziu. Am mâncat deja.
Micul dejun al campionilor.
Cum e la muncă?
Vreo poveste captivantă din viața reală pentru mine?
Așa fac.
- Lucrez pentru tine. Tu lucrezi la carte? - Mereu.
Mereu lucrez.
Apropo...
Lucrez pentru tine. Ai de gând să te duci la universitate?
Să mă fac profesor...
bănuiesc că vor rămâne câteva întrebări.
Ești un scriitor bun. Ești un bun anchetator.
Poate te vor învăța cum să pui astea la un loc.
Arată-le că știi să-ți faci treaba. Rămâi într-un loc, puțină stabilitate.
Poate că te muți și ai mai mult timp pentru Adam.
Asta ar fi drăguț.
Cât de des apuci să-l vezi?
În weekend.
Nu. În majoritatea weekendurilor.
Tipii ăia sunt îngrijorați pentru tine.
Nu te descurci atât de bine singur, știi?
Ce încerci să spui, Gordon?
- Doamne. Tipul devine neliniștit. - Așa este.
- Trebuie să plec. - Oricum, îți mulțumesc, Gordon.
Ce te-ai face fără mine?
Nota, te rog.
Credeam că o să treci pe la mine mai târziu.
Da... numai că... ar trebui să vorbim înainte.
Porți din nou verigheta?
M-am săturat de asta. M-am săturat.
Felicia, așteaptă.
Am terminat cu așteptatul. Am terminat.
Poate că nevastă-ta se poate descurca cu asta, eu nu.
Ai plâns.
Tu l-ai acuzat pe Sampthon Rheims,
pentru crimele de anul trecut.
A fost amuzant?
Felicia?
Titlurile alea lungi au meritat.
Mult mai amuzant decât să iei un caz cu un interes mai scăzut,
de abuz al unui copil, care are atenție 0 din partea presei.
- Băiatul... tu ești tatăl băiatului? - Nu.
Nu, nu sunt, Felicia.
Și se va termina acum.
Felicia Carson.
Necăsătorită, locuiește singură,
moare astăzi. Vezi? E... scris.
Așa că trebuie să se întâmple.
Felicia?
Felicia!
Felicia?
911, ce urgență aveți?
Am nevoie de o ambulanță.
Pe Oak Lane, nr.717.
Vă e rău, domnule?
Nu, nu. E atât de mult sânge!
E altcineva rănit? Vreau să fiți mai exact.
Nu te băga!
Felicia Carson.
O să fie o noapte lungă, băieți.
Măi, măi, uite cine apare.
Nu, lasă-l să treacă.
Louis Hicks.
Ce se întâmplă? Ai fumat ceva?
O să-l suni din nou pe protectorul tău din poliție?
Eu sunt cel care a găsit-o și am sunat.
Ce făceai aici?
- Suntem prieteni. - Prieteni?
Ce ai pățit la cap?
Era cineva în casă...
Când m-a văzut, a luat-o la fugă. L-am urmărit.
Am dat unul peste celălalt.
M-a aruncat într-o ghenă de gunoi.
Bine.
Încotro s-a dus?
Nu știu, l-am pierdut. Eu...
Pur și simplu a dispărut.
A dispărut? Cum așa?
Adică a dispărut.
Apoi ce s-a întâmplat?
Eram amețit.
Louis!
Ce dracu ai pățit?
Stai puțin.
Vino încoace.
Hai s-o identifici.
Asta-i prietena ta?
Frumoasă fată.
Așa e.
Acoper-o.
E o persoană cumsecade.
Cine ar fi vrut să-i facă asta?
Era procuror adjunct.
Cineva pe care l-a închis.
Cineva care dorește atenție.
- Poate a fost aleator. - Ți se pare a fi aleator?
Nu, mi se pare o nebunie. O nebunie în serie.
Când ai văzut-o ultima oară?
În jur de ora 6.
În seara asta? Unde?
În fața clădirii unde are biroul.
De când sunteți împreună?
De două luni.
Poate mai mult. Ne-am întâlnit la un caz.
Crima Sempthon Rheims.
Îmi amintesc cazul.
Am scris un articol. Nu-i nimic personal.
Bineînțeles că nu.
Așteaptă aici. Aduc pe cineva să ia banda de hârtie.
Voi ajuta în orice mod pot.
Departamentul apreciază cooperarea ta.
Ne vedem mai târziu, Gordon.
Tipul e un idiot.
Despre ce ai discutat cu idiotul?
Tu ce crezi?
M-am certat cu ea astă seară, Gordon.
Nu pot să nu mă gândesc, știi...
în final era supărată pe inelul de la Carmen.
Nu e vina ta.
Haide. Să-ți dăm ceva pentru durerea de cap.
Haide.
Vin!
Amice!
E cineva la laptop?
Nu, nu e.
Gina.
'Neața, Louis. Ai uitat?
Nu, nu, doar că am avut o noaptea grea.
Bineînțeles, ai fost ocupat cu căutarea unei povești tari.
Ce vrea să însemne asta?
Îți duci sau nu fiul în parc în dimineața asta, Louis.
Nu știi cât de important e asta pentru el.
- Ba da, da, știu. - Bine.
Voiam să fac curățenie, dar...
iar ești în mizerie?
Nu, nu e mizerie.
Uite, asta-i mizeria.
'Neața, Hicks.
- Domnișoară. - Doamnă. Doamna Hicks.
Detectiv Becker, aceasta e soția mea, Gina.
Ce pot face pentru tine?
Mă întrebam dacă putem revedea două lucruri în cazul crimei Carson de noaptea trecută.
Crimă?
Felicia Carson, procuror adjunct, a fost ucisă în casă, seara trecută.
Soțul dvs a găsit cadavrul.
Cineva cunoscut a fost ucis seara trecută.
Îmi pare rău.
Cel cunoscut era o femeie.
O sursă.
De la ultimul articol din ziar.
Îmi cer scuze c-am venit așa de dimineață.
Am vrut să mă ocup imediat.
N-aș vrea să fiu acuzat de munca neglijentă a poliției
în alt articol adevărat, despre crimă.
Bine. Adam, scumpule, să mergem.
- Dar vreau să văd asta. - Știu scumpule. Nu astăzi.
- Tati e ocupat. - Gina, așteaptă.
- Nu vreau să mă bată careva. - Adam, acum, te rog.
- Gina... - E un moment nepotrivit.
- De ce nu îmi dai un telefon după amiază? - Care e graba?
O femeie e moartă.
Bună ziua.
Gina...
Gina.
Stai puțin.
Îmi pare rău, dar am fost implicat.
Tu mereu ești implicat. Nu era un om cunoscut.
Vorbești serios? Femeia a fost ucisă.
Femeia cu care te culcai.
Mă culcam cu ea.
- De altfel suntem despărțiți de 6 luni. - Da?
- Uite ce frumos îți stă cu verigheta. - Termină.
Ascultă, l-am văzut pe tipul care a făcut asta și am depus mărturie.
Te gândești numai la nenorocita de carte. Nu îmi mai pasă.
Sunt sigură că va fi grozavă, mai ales pentru că ai cunoscut intim victima.
Doamne... îmi pare rău.
Îmi pare rău, vreau să mă întorc acasă.
Nu.
Nu poți, nu-mi poți face asta, nu așa.
Serios, trebuie să te aduni, Louis.
Gina, stai.
Amice...
Rahat!
Va ucide mai multe.
Bună. Ați sunat la Marcel. Nu pot veni acum la telefon, dar lăsați un mesaj scurt
împreună cu numărul vostru, chiar dacă credeți că-l am.
O să vă sun imediat ce pot. Cel puțin sper. La bip, știți ce aveți de făcut.
CRIMINAL ÎN LIBERTATE
Louis! Ce se întâmplă, ești bine?
- Trebuie să vorbim. Pot intra? - Da, da, bineînțeles. Intră.
- M-am întors unde l-am pierdut pe tip. - De ce dracului?
Ascultă asta, Gordon, o să-ți placă.
I-am găsit jurnalul.
O să ucidă din nou. Am nume, am date.
- De unde, din jurnalul ăsta? - Da.
Și nu e tot ce am găsit.
Am amprenta.
Louis, asta-i o dovadă. Trebuie să i-o dai lui Becker.
La dracu cu Becker. Nu. Nu pot avea încredere în Becker.
- Vreau să mă informezi. - Becker e șeful la asta.
Orice dovadă de care știi, trebuie să o predai.
Promite-mi că scoți amprenta
și predau jurnalul în prima zi.
Dă-mi nenorocirea aia.
- Putem merge la culcare acum? - Bine. În regulă.
- Mulțumesc pentru tot. - Da, da. Sigur.
Salut.
Nu e frumos să citești cuiva...
gândurile personale.
Cum ai intrat aici?
Știam că tipul te va recunoaște.
Erai un scriitor bun.
Ai o înțelegere... originală a celor marginalizați...
a celor proscriși.
Încearcă să înțelegi oamenii fără a-i judeca.
Fac ceea ce fac.
De ce faci asta?
Pun lucrurile în ordine.
Mă intervievezi?
Pentru noua ta carte... probabil?
Vrei să-ți iau un interviu?
Adevărul este...
că nu vei mai scrie vreo carte... Domnule Hicks.
Jurnalul meu, te rog.
Interviul ăsta a luat sfârșit.
Tocmai ai stricat o geacă perfectă.
Ridică mâinile sus!
- Stați așa, stați așa! - Lasă lopata jos!
- Stați, stai!
Las-o jos, acum! La pământ!
- E un om la mine în casă. - La pământ, Domnule.
E un bărbat cu o armă.
Cu fața la perete. Acum, acum! Mișcă! Mișcă!
Liniștește-te.
- E un tip înăuntru. - Da, da.
Liber!
Dormitorul e liber.
Baia, liber.
Louis Hall, arhitect.
Louis Barnes, reprezentant de vânzări.
Louis Heist, Proiectul Frăției Comunității.
Ești un om cu multe chipuri.
Sunt reporter de investigații.
Reporter de investigații.
- Îl poți recunoaște? - E același tip.
Schița asta se potrivește descrierii tale?
El e. Cu siguranță e el.
Bine.
Dați-o mai departe.
Bine, deci...
Ușa era încuiată.
Nu-s semne de intrare forțată.
Cum a intrat?
Nu știu.
Înțeleg.
Spui că a venit aici căutând un jurnal? Jurnalul lui?
Da.
Pe care trebuia să-l predai.
Și bineînțeles știi că deținerea de dovezi e o infracțiune.
Uite care-i povestea.
Criminalul, pe care l-ai văzut numai tu,
intră prin efracție,
fură singura dovadă pe care o ai a existenței sale.
Crezi că am inventat asta?
Că mi-am spart fereastra, m-am tăiat pe față?
Un paznic al clădirii federale a văzut-o pe Felicia certându-se cu un bărbat
- după serviciu. Tu ai fi acela? - Da.
- De ce v-ați certat? - Sunt suspect aici?
Nu știu. Tu să-mi spui.
Adică la 6 vă certați și la miezul nopții e moartă.
Ascultă-mă.
Plănuiește să ucidă din nou.
Mai mulți oameni vor muri. Mult mai mulți.
Adică, am văzut nume, date, poze de supraveghere.
Trebuie să găsiți o cale să-l opriți pe tipul ăsta.
Noi.
Noi trebuie să găsim.
Adică, nu e destul pentru tine să scrii despre cum îmi fac slujba?
Trebuie să fii în acțiune, nu?
Numai că nu vreau să mai văd alți oameni răniți.
Chiar nu vrei?
Adică asta nu te ajută să faci o carte mai bună?
Imaginează-ți. Ce reîntoarcere în carieră.
Criminalul ce nu poate fi prins.
Intervievat personal de Louis Hicks.
Ieși afară din casa mea.
Vorbești ca un adevărat om nevinovat.
Cum e?
Uite ce mare e!
- Câți ani are acum? Șase? - Șapte, în câteva săptămâni.
Crește fără să-ți dai seama.
Nu știu când s-a întâmplat.
Ai obținut ceva despre amprenta aia?
Da.
O potrivire.
Nimic foarte folositor.
Se numește Keech.
Bărbat caucazian.
Înălțimea, 1,25 metri.
Domiciliul: Casa de copii Trinity.
Familie necunoscută, vârsta: 11 ani.
Puștiul a apărut în baza de date a serviciilor sociale.
Nu-s referințe. Copilul a crescut în Brooksfield.
Nu e tipul tău, nu?
Mi-e teamă că e prea mic.
Nu înțeleg.
Nu are sens.
Știu cum te simți.
Îmi pare rău pentru Felicia.
Ce vrei să spui?
Trebuie să te ții de-o parte, Louis.
Ești prea aproape.
Becker e hotărât pe tine.
Și când va ucide din nou?
Mai sunt planificate 2 victime în următoarele 3 zile.
Ne ocupăm noi.
- Lasă-l pe Becker să-și facă treaba. - Bine.
Pentru că e atât de bun.
Trebuie să plec.
Încerc doar să te ajut.
Mulțumesc oricum, Gordon.
Rahat!
Victoria Ilight.
19 aprilie.
Anne...
Brighton.
22 aprilie.
Felicia.
Felicia Carson,
Anne Brighton, Viky Ihlight.
Ce aveți în comun?
Alo?
Kayla, sunt Louis Hicks.
Ascultă, mai faci analize ADN pentru unchiul Sam?
- Da. - Scriu un alt articol.
- Am nevoie de o favoare. - Oricând.
Grozav, mulțumesc.
- Jax, sunt Louis Hicks. - Salut, omule.
S-ar putea să am nevoie să-mi verifici niște nume.
- Trebuie să mă ajuți, Louis. - O să-ți spun în câteva zile
- și o să-ți aduc și niște poze. - Ticăloasa. Știam, știam că îl înșeală.
Știu, știu. Ne vom ocupa de toată lumea.
- Ascultă, ai ceva pentru mine? - Da. Bine.
Bine.
Una din astea
e în mijlocul unui program de reabilitare.
Sunt peste 30 de Anne Brighton, numai în zona metropolitană.
Dar Victoria Ihlight sunt numai două.
Bingo. Una e moartă.
Cealaltă, Doamne, ce să spun?
Îi găsești mutra împrăștiată peste tot pe internet.
Adică femeile astea pun totul la vedere uitând complet de hărțuitori, știi?
Face parte din comitetul Oamenii pentru Drepturile Animalelor.
Te-ai descurcat bine, amice.
- Te-ai descurcat bine. - Oricând, oricând Hicks, dar rămâi dator.
Bună. Cu Viky Ihlight, vă rog.
Louis Hicks de la Journal.
Da și scriu un expozeu despre abuzul asupra animalelor în industria alimentară.
Da, doamnă. Vreau să vă pun vreo două întrebări.
Domni?oara Ihlight!
- Pot să vă ajut? - Sunt Louis Hicks.
Am vorbit dimineață la telefon.
De unde ai știut unde lucrez?
Scuze.
De pe pagina de web. Sunt reporter.
Am un termen de predare și am vreo două întrebări.
Mă cam grăbesc.
Nu durează decât 2 minute. Pot să vă ofer o cafea sau...
Știi ceva?
De ce nu-mi dai cartea de vizită și o să te sun?
Mai bine vă sun eu.
- Mâine dimineață? - Bun.
- Mulțumesc. Scuze de deranj. - Bine.
- Mulțumesc. O zi bună. - La fel.
Nu. Haide.
Nu, nu, nu, Nu. Nu.
Pornește, te rog!
Haide.
Nu, haide. Nu, nu.
- E totul în regulă? - E bine, bine. Mulțumesc.
Nu prea sună bine.
Floare la ureche.
Gata, e totul aranjat.
- Trebuie să-ți mulțumesc. - Da.
Nu, nu, nu. Faci cinste.
Dintr-un salariu de profesor? Nu prea cred.
- Atunci bănuiesc că fac cinste. - În regulă. Așa mai merge.
Cu Anne Brighton, vă rog.
Decedata? Îmi pare rău.
Alo, pot vorbi vă rog cu Anne Brighton?
Înțeleg. A lăsat vreo adresă când s-a mutat?
- Salut. - Bună.
Viky e acasă?
Tu trebuie să fii Louis. Sunt Shelly, colega sa de cameră.
Încântat să te cunosc.
- Îmi pare rău, Viky nu e aici. - Nu e?
Nu. Mi-a spus să-ți zic că îi pare rău dar... n-a reușit să ajungă.
De ce?
Să-ți spun adevărul.
E foarte nesigură, se panichează,
e nervoasă când trebuie să iasă cu un tip pe care abia l-a cunoscut.
Cel puțin poți să-mi spui unde a plecat?
Doamne, o să mă omoare.
La Riffing Room. E la 8 cvartale în colo. Faci la stânga pe strada 3.
Așteaptă!
- Salut. - Ce mai faci.
O să iau...
- Ce bea doamna. - S-a făcut.
Bună.
- E ocupat? - Acum, da.
E o crimă, cum ne tratăm profesorii.
- Unde predai? - La școala generală Washington.
Serios?
- Cunoșteam pe cineva acolo. - Un profesor?
Nu, de fapt, un elev. Un băiețel.
Pe cine?
Un băiat orfan.
S-a jucat destul de dur... cu o pisică.
Profesorul l-a pârât.
L-au trimis înapoi la Guthrow. Da.
Nu prea i-a plăcut acolo.
Te simți bine?
Trebuie să mă duc la toaletă. Scuză-mă.
Era o metisă bătrână.
Nu i-ar fi simțit nimeni lipsa. Era o nenorocită de pisică.
Rezistă, te rog.
Ai venit prea târziu.
Are o armă!
Uite, nu prea pot vorbi acum. Am un tip cu o armă la Riffing.
Gordon, eu sunt.
Știu cine ești, dar nu pot vorbi acum. Trebuie să plec.
Nu, nu, Gordon. Eu sunt tipul cu arma.
Am încercat să-l opresc.
Ce tot spui? Pe cine? Pe cine?
Pe același tip care a ucis-o pe Felicia. Am încercat...
A făcut-o din nou.
O să omoare pe altcineva în 48 de ore.
Louis. Unde ești?
Am... am...
Nu l-am putut opri. Cel puțin am încercat, dar a scăpat.
Unde ești? O să vin să te iau.
Nu... nu pot veni. Nu mă vor crede.
Louis! Dacă fugi, nu te pot ajuta.
Louis!
La naiba!
Hicks, poliția! Ieși afară!
Hicks!
Dormitorul, liber.
Unde ești?
Totul este liber.
Nu mișcă nimeni.
Nu, nu e nebun deloc.
Susține că încearcă să dea de urma ucigașului.
A recreat jurnalul său.
Iisuse Cristoase!
Ar putea fi mai mult?
Problemă rezolvată.
Îl știi pe Hicks.
Avertizează că vor fi alte crime.
Mă ocup de asta.
- Bună, Marty, sunt Louis Hicks. - Bună, amice.
Îți amintești chestia aia din care ți-am scos numele?
- Da. - Ai spus să te sun dacă am nevoie de ceva.
- Un 4x4 e în regulă? - Frate, atâta timp cât are 4 roți, e bine.
Știrile locale. O femeie și-a găsit sfârșitul într-un bar din centru.
Martorii oculari spun că un om înarmat a părăsit zona pe jos.
Poliția face apel la oricine are informații ce pot duce
la capturarea și arestarea suspectului, să sune urgent...
Alo?
Bună, Hicks. Sunt Kayla Pierce.
- Am verificat mostra ADN. - Și?
Și... sângele de pe mănușă și amprenta de sânge a pustiului
se potrivesc perfect.
Ce puști?
E potrivire perfectă? Ești sigură?
Din câte pot spune.
Tatăl și fiul pot avea același ADN?
Numai dacă am o copie a cromozomului soției tatălui. Dar asta e mai mult.
Adică, pare a fi aceeași persoană. Sau cred că pot fi gemeni.
Dar trebuie să fie gemeni identici. Adică, pentru gemeni la termen, nu merge.
Poate fi o eroare?
Mereu poate fi. Nu e o știință perfectă.
În mod normal, compararea ADN-ului se face doar dacă determini mostrele.
Mai pot face alte teste.
Ar fi grozav, Kayla. Rămân dator.
Îmi datorezi mai mult de atât, chipeșule. Ne mai vedem.
Casa de copii Trinity.
Pot să vă ajut?
Așa sper.
Mi-au spus să vorbesc cu Polly, al doilea birou pe stânga.
Intră.
Bună.
Eu sunt Polly. Muncesc prea mult pentru banii pe care-i primesc ca asistent social.
Louis Hicks. Sunt de la Proiectul Frăției Comunității.
- Domnule Hicks, ia un loc, te rog. - Mulțumesc.
Am venit pentru unul dintre băieți. James Keech.
De ce?
Avem un program pentru copiii defavorizați sponsorizat de o corporație.
Iar numele lui a apărut ca posibil candidat.
James?
Serios?
Pari surprinsă. Poate a aplicat cineva în numele lui?
Nu, nu are rude în viață.
Unde spuneai că lucrezi?
Proiectul Frăției Comunității.
Una din cele mai active companii de ajutorare din țară.
Da, am auzit de ea.
Nu crezi că James ar putea beneficia de consiliere?
Ba da, desigur.
E un copil foarte inteligent.
Ia note foarte bune
în special la matematică.
Poate că-i pasă destul ca să aplice singur.
Doar că... nu sunt prea sigură că e pregătit.
Aptitudinile lui sociale nu sunt grozave.
Poate fi nesuferit.
Cred că sunt alți copii care...
ar fi mult mai potriviți.
Mie mi se pare că e singurul copil care ar beneficia cu adevărat de educație.
Pot să-i văd dosarul?
Sunt doar niște cuvinte pe hârtie.
Vino cu mine.
Trebuie să te avertizez.
A fost returnat de fiecare familie în care am reușit să-l plasăm.
Dar ajunge la vârsta aia la care...
să recunoaștem, chiar și cei mai buni și adorabili se maturizează.
Să încercăm să rămânem optimiști.
Copiii ăștia nu o fac pentru schimbarea norocului.
Îmi place atitudinea ta.
Aș vrea ca și colegii mei să simtă așa.
- Așteaptă aici. Mă duc eu să-l aduc. - Desigur.
James, dansul e domnul Hicks.
Poți să-mi spui Louis.
James, dl Hicks e oaspetele nostru.
Bună.
Poți să mă lași puțin singur cu el, te rog?
Sigur.
Am să fiu acolo.
Prietene, ce vârstă ai?
Ce mama dracului vrei, domnule?
N-am vrut decât să te cunosc.
Pentru ce?
Conduc un program pentru copii.
Mergem în căminele de copii, luăm copii în excursii.
Chestii din astea.
- De ce? - Doar pentru amuzament.
Ai vrea să faci ceva anume?
Pe bune?
Pune-mă la încercare.
Ce dorește?
Cum aș putea să câștig încrederea băiatului dacă nu-i pot oferi?
Ascultă, Domnule Hicks.
Trebuie să te întreb, de ce copilul ăsta?
Poți cere asta oricăruia dintre ei?
Bine zis.
Dar el a avut o copilărie tragică.
Mama și mătușa lui au fost ucise la distanță de patru ani.
- Cum? - Într-un mod oribil.
Mama lui a fost făcută bucăți.
A fost disecată și lăsată în cadă.
A găsit-o poliția.
Era un copil cu ea în apartament.
Stătuse cu cadavrul ore întregi.
Dacă nu s-ar fi primit un pont anonim,
putea să nu supraviețuiască.
- Criminalul a fost prins? - Nu din câte știu eu.
James a mers să locuiască cu o mătușă,
ultima dintre opțiunile ideale.
Droguri, abuzuri, scandaluri.
El a fost plasat într-o casă adoptivă chiar după ce iubitul a ucis-o pe mătușă
și el s-a sinucis.
Un fel de criminal sinucigaș.
Și tatăl?
Nu există tată.
Uită-te singur.
Multe treceri pietonale au camere.
Mai vezi pe altcineva?
Nu.
Au fost martori afară, nu la fața locului, dar l-au auzit țipând pe fereastră.
Barmanul.
A zis că i s-a părut că vorbește cu alt tip.
Bine, găsește-mi-l pe acel tip.
Pentru că acum, singurul tip este chiar acolo.
Și ghici ce?
Ultima victimă a fost disecată la fel ca fosta lui iubită.
- Crezi că e coincidență? - Nu, dar cred că o iei prea personal, Ed.
Ce naiba, e Hicks, îl cunosc pe om. Nu e criminal.
Bine. Ți-am înțeles ideea cu cel din stradă așa că să nu intre în alte necazuri.
Sunt Louis Hicks, vreau să vorbesc cu Anne Brighton, vă rog.
Condoleanțele mele.
Îmi pare rău că v-am deranjat.
Sunt frumoase, nu-i așa?
Sunt ucigașe.
Te-ai gândit vreodată să te pui cu ele?
Cred că nu.
Ce vrei să te faci când o să fii mare, James?
Nu știu.
- Astronaut? - Serios? E grozav.
Ești supărat pe cineva, James? Și eu mă mai înfurii câteodată.
Îmi spun că probabil nu ajung să fiu chit cu cel ce m-a înfuriat.
Da, i-aș putea răni destul de rău.
Ai putea, dar atunci ai fi la fel de rău ca și ei.
Dacă un tip ar încearcă să te omoare, l-ai omorî tu primul?
Dacă mi-ar ataca familia, cred că aș face-o.
Da.
Probabil... n-o să fiu astronaut.
Nu spune asta, James, poți fi oricine dorești să fii.
- Chiar dacă mă înfurii? - Vezi? Uite.
Poți fi om de știință sau programator...
- Chiar inventator. - Ai dreptate.
Am toate șansele.
O să plec dracului de la orfelinat, ține minte.
- Haide, nu spune asta. - E adevărat.
Vrei să mint?
Nu. Nu vreau.
Se pare că părinților le plăcea mai mult când mințeam.
Părinților tăi?
Proastele de călugărițe.
Nu soră, nu am spart eu fereastra.
Da soră, mi-am făcut tema.
Numai că...
James, lasă-mă să te întreb ceva.
L-ai mai văzut pe bărbatul ăsta până acum?
- Nu. - Ești sigur?
Chiar crezi că pot fi inventator?
Bineînțeles că da.
Aș putea... construi nave spațiale.
Care să călătorească foarte repede.
Stai. Mai repede decât viteza luminii.
Atât de repede încât...
ajunge aproape înainte de a pleca.
Chiar și în trecut.
- O mașină a timpului. - Da.
Da.
M-aș putea întoarce în trecut...
Să-mi aranjez viața.
Cum adică, să-ți aranjezi viața?
Sunt așa zăpăcită, nu știu unde mă gândesc.
Cred că măicuțele...
Cum a fost?
A fost...
în regulă.
A fost foarte...
foarte mișto.
Foarte mișto...
Mulțumesc.
Cu plăcere, James. Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
În regulă, James, e vremea cinei.
Nu.
Vreau... vreau să-i arăt ceva lui Louis.
Haide.
Asta-i patul tău?
Ziceai că vrei să-mi arăți ceva?
Nu știu.
Nu am mai arătat la nimeni.
E secret.
Dar... dar... suntem prieteni, da?
Da, da, suntem.
Promite să nu spui la nimeni.
Mai ales pinguinilor.
Bine.
Să mori tu.
Să mor.
Jur...
să mor eu.
Să mor eu.
Uite..
motivul...
pentru care a vrut să merg la zoo cu tine,
e pentru că...
îmi fac propria colecție.
Pentru mine e ceva personal, privat.
Dar...
o să ți le arăt...
dacă promiți că te întorci să mă vizitezi.
Bine, promit.
Ai venit prea târziu.
Le-am făcut singur.
Nu m-a ajutat nimeni.
James, animalele astea sunt moarte.
- Le-ai făcut rău. - Nu... nu înțelegi.
Eu le-am făcut singur.
Las-o baltă. Știam că n-ar trebui să-ți arăt. Am știut.
Nu, nu, trebuia, numai că...
Ieși afară de aici!
Ieși afară, te urăsc!
De ce ai venit? Nu ești prietenul meu.
Sunt prietenul tău, numai că uneori...
- Prietenii trebuie să ajute în dificultate. - Du-te dracului! Du-te dracu! Te urăsc!
Care-i problema? Ce se întâmplă?
A încercat să-mi facă rău. A încercat să mă pipăie.
Nu. Nu.
A încercat să mă mângâie aici.
A încercat să-mi dea pantalonii jos.
- Nu, nu, n-am încercat. - Fă-l să plece.
Știu. Spune așa pentru că e atent la binecuvântare.
Acum cred că într-adevăr ar trebui să pleci.
Știi ce are acolo?
Mi-ai promis!
Ai jurat!
Să mor, să mor!
Știu, îmi cer scuze, James.
Îmi cer scuze.
- Ar trebui. - Îmi pare rău.
E în regulă.
- Kayla. - Am mai făcut niște teste.
- Și? - Am laboratorul liber, dar numai o oră.
Trebuie să vezi asta, e o nebunie.
Am plecat.
Testul pentru consistență.
ADN-ul și amprenta de sânge se potrivesc cu sângele de pe mănușa dată.
- Deci e aceeași persoană? - Absolut. Dar uite care-i nebunia.
E vorba de mănușă.
Nu am mai văzut până acum o astfel de structură.
Ar trebui să te uiți.
Poftim. Asta e mostra pe care mi-ai dat-o.
Haide.
Bine. O văd.
Acum uită-te la asta.
Când aplic căldura lămpii, structura practic se expandează.
Și dacă o îndepărtez...
se contractă.
Fibre sensibile la temperatură.
E al armatei?
N-am idee.
Dar cine a inventat asta, poate face o avere.
Deci încă n-au fost inventate.
Aș putea construi nave spațiale. Care să ajungă chiar și în trecut.
Mașina timpului.
Mulțumesc, Kayla.
Dar în testul de consistență,
ADN-ul și amprenta de sânge se potrivesc cu mănușa pe care mi-ai dat-o.
- Deci e aceeași persoană? - Absolut.
17 septembrie 2032.
Mă pot întoarce în trecut.
Să-mi rezolv viața.
De ce faci asta?
Pun lucrurile în ordine.
Rahat!
- Sunt Gordon. - Eu sunt, Gordon.
Unde dracu ești?
Chiar nu contează.
Ce contează e că mi-am dat seama. E cam nebunesc, dar mi-am dat seama, Gordon.
Da, bine. Ești bine?
Dacă ți-aș spune că băiețelul e criminalul?
Ce tot spui?
Avem amprenta de pe jurnal.
Era a criminalului, nu a copilului.
Se potrivesc, pentru că puștiul e criminalul.
ADN-ul criminalului se potrivește exact cu al copilului.
Tipul poartă mănuși ce nu au fost încă inventate.
Și o bucățică de hârtie din jurnalul său,
e datată peste 20 de ani.
Totul are sens.
De asta era mereu cu un pas înaintea mea.
Puștiul mai în vârstă e puștiul, călătorește prin timp.
Și va ucide din nou mâine, Gordon. Mă auzi? Va ucide din nou.
Louis, Louis, știi că-s aici pentru tine, da. amice?
Mereu voi fi aici pentru tine.
Ticălosule.
Ce?
Urmărești telefonul, ticălosule!
Louis! Louis!
L-ați găsit?
Nu e punctul exact, dar avem zona generală.
E între 30 și 75 de km în nord în cuadrantul 14.
Haide, să mergem toată lumea. Haideți, să mergem!
La dracu.
Bună. Îmi pare rău. Ești o ascultătoare bună și...
trebuia să-ți vorbesc.
Bineînțeles.
A fost o zi grea.
Te-ai plimbat cu copilul.
Și tu te copilărești.
- Pot să-ți ofer ceva de băut? - Da. Te rog.
Crezi că oamenii se nasc răi?
Sau lumea îi face să fie așa?
E o întrebare bună.
Cred că la bază, oamenii sunt buni.
Răul e un accident.
O eroare.
E eroare ce crește în noi.
Făcându-i pe oameni să...
facă alegerile nepotrivite,
pentru ceea ce ei cred că e un motiv bun.
Deci nu crezi că...
oamenii sunt răi intenționat?
Nu.
Am văzut prea mulți copii.
Ei vor să fie buni.
Apoi... viața nu merge pe o cale anume și...
probabil că alegerile găsesc o cale de multiplicare.
Nici iadul nu cred că e rău.
Se zice că va salva lumea.
Și Manson a făcut-o în felul său.
Dar dacă puteai să-l ucizi pe Manson?
Sau pe Hitler cât încă era copil?
În niciun caz. Sunt copii.
Și Hitler sau Manson. Nu încă, nu.
Vorbești de James.
Știu că a avut... o viață tulbure,
dar sunt speranțe pentru el, e doar un copil.
Sunt oameni morți din cauza lui.
Din cauza cui? A lui James?
Vor muri și mai mulți oameni.
Ce tot spui?
- Cum te numești? - Poftim?
Numele tău. Cum te numești?
Polly.
Anne.
Anne e numele de botez dar din cauza poziției mele, prietenii îmi spun Pollyanne.
Polly... prescurtarea... și am rămas cu numele ăsta.
Ce se întâmplă?
De ce ai arma?
Anne Brighton. Trebuie să opresc asta.
Îmi pare rău.
Te rog, nu pleca nicăieri. Nu ești în siguranță. Trebuie să plec.
- Stai! Poliția! - Stați! Stați, stați!
- O va ucide pe Polly. - La pământ, la pământ!
Stați! Stați! O va ucide pe Polly!
La pământ! La pământ!
- O cheamă Brighton. E următoarea pe listă. - Jos! Jos!
Nu înțelegeți.
Ea e cea care ne-a chemat. A spus că te porți nebunește și molestezi un copil.
Nu înțelegi!
- Louis, Louis, calmează-te. - Ai dreptul să păstrezi tăcerea.
- Nu, ascultă-mă. - Tot ce spui,
orice spui, poate și va fi folosit împotriva ta la tribunal.
Ai dreptul să vorbești cu un avocat!
Am înțeles. O să-i spun.
În regulă, domnișoară, vă puteți liniști.
L-am arestat.
Mulțumesc.
- E minunat. - Noapte bună.
- Sună-mă, dacă ai nevoie. - Bine.
M-ai trădat, Anne.
Polly... Anne,
care ți-o fi numele.
Încă nu știi, dar ești pe cale să trădezi un băiat.
Și nu te pot lăsa să faci asta.
Îmi pare rău.
Îmi faci milă.
- Călător prin timp. - Așa a spus.
Nu vei mai scrie altă carte.
Îndrept lucrurile.
Are o fantezie cu răzbunarea, de copil și acum o face.
Ascultă. Următoarea sa victimă, Anne Brighton, e pe 22 aprilie.
Astăzi.
Și tu crezi asta
pentru că un copil de 11 ani ți-a spus că va construi mașina timpului.
Am verificat fibrele, sunt de peste 20 de ani de-acum încolo.
Haide, puștiul meu poate face asta pe laptop în 5 minute.
E un obstacol, pentru că acest copil
nu l-a inventat încă.
Unde e?
Ascultă-mă! Nu mă asculți!
Ascultă-mă!
Nu am nicio legătură cu aceste morți.
De la moartea procurorului, până la ultimul caz.
Totul a fost să învețe cum să se întoarcă la orfelinat.
Băiatul...
Băiatul e singurul lucru pe care îl au în comun amândoi.
Lui i-ai jurat că ai să te întorci.
A sosit avocatul tău.
Detective...
aș vrea să vorbesc în particular... cu clientul meu.
Sigur.
Mulțumesc.
Ai vorbit serios?
Când ai jurat "Să mor eu"?
Am crezut că eram prieteni.
Am fost împreună la zoo.
N-am fost singurul care s-a dus, nu-i așa?
Acum unde mai mergem?
Poate să îndreptăm lumea.
Lumea mea.
Ca să fac un loc mai bun pentru acel băiat. Acel băiat...
să nu mai fie rănit... de nimeni.
Băiatul ăla poate avea șansa...
Șansă, șansă, șansă. Când număr până la 6766...
Ești nebun.
Călătoria în timp este...
complexă.
Nu ai idee cât e de complexă.
Trebuie să aleg momentul exact când să iau viața cuiva,
astfel încât efectul Rippley să aibă un impact specific asupra ceea ce fac.
Știi ce calcule sunt necesare?
Îți poate distruge mintea.
Am crezut că eram prieteni.
De ce îmi faci asta?
Îți fac? Ție?
Nu înțelegi, nu-i așa?
Ai promis
că te vei întoarce după mine.
Dar n-ai făcut-o.
Am așteptat luni întregi.
Știi cât de lungă e o lună pentru un băiețel care așteaptă să se întoarcă eroul lui?!
Îmi pare rău, James.
Să nu-mi zici așa!
Am fugit din gaura aia.
Am trăit pe străzi
până am fost suficient de mare să-mi croiesc drum în armată.
M-au învățat să ucid în foarte multe feluri.
La școală aveau o unitate pentru așa ceva.
Am lucrat la... niște chestii secrete.
Știi că tu mi-ai dat ideea?
Tu mi-ai spus:
"Poți să fii orice alegi".
Chiar și inventator.
Vrei să vezi?
L-am făcut portabil.
Nano tehnologie.
Ești mândru de mine?
E timpul să plec.
- La revedere. - Așteaptă!
Bine.
Nu pricepi.
Fiecare mișcare a ta e deja plănuită de mine.
Probabil că trebuia să te avertizez.
Primul salt îți agită tot ce ai în interior.
Îmi amintesc primul meu salt...
A fost într-o seară extenuantă și împuțită de acum 11 ani.
I-am scos inima din ea.
Draga mea mamă...
Odihnește-te în pace.
Am răsplătit-o în avans pentru o viață întreagă de suferință.
Ea era definiția mamei denaturate.
Dependentă...
...ușuratică.
Uciderea ei n-a rezolvat nimic.
Am fost trimis să locuiesc cu "mătușa Carol"
care o făcea pe drogata de maică-mea să pară sfântă.
Așa că m-am dus și după ei doi.
Dar nu m-am putut opri acolo.
De câte ori repar ceva, altceva trebuie să fie reparat.
Timpului nu-i place să fie luat în râs.
Dar atunci mi-am dat seama.
Tu ești problema.
De câte ori ajung în săptămâna asta din viața mea,
tu ești acolo să încurci lucrurile.
De data asta, tu faci parte din soluție.
Viitorul...
... în alb și negru.
CRIMINAL ÎN SERIE MOARE LA ORFELINAT 24 aprilie 2011
Vezi tu...
Arunci vina pe băiatul ăla și devii erou.
Eu n-am avut nicio șansă.
Tu ești șansa lui. Singura lui șansă.
Șansa mea.
Acum du-te după el.
Are încredere în tine.
Asta e tot?
Bine.
Dacă nu aduci băiatul aici în 15 minute,
am să-i scot intestinele și am s-o fac să le mănânce.
Mai bine te grăbești.
Nu! Nu! Nu, nu!
Ceea ce vrei să spui este că nu i-ai văzut plecând.
Ce mama dracului au făcut? S-au teleportat pe nava mamă?
Cum am spus, când am intrat în cameră...
ei dispăruseră.
Dispăruseră?! Au făcut pe Hudini și au ieșit, nu?
Asta ai vrea să cred?
Asta e o aiureală!
Așa ceva nu se întâmplă!
Asistenta socială.
- Era pe listă, nu? Ea e următoarea. - Da...
Nu vorbea decât despre băiat. Posibil să se îndrepte spre orfelinat.
Bine... bine.
Eu merg acolo cu o echipă, tu îl iei pe Maddox și verificați fata.
Louis?
Bună, James.
Ce cauți aici?
M-am întors după tine.
Aici?
Am să te scot de aici.
Gata, haide. Pune-ți pantofii.
Hai, fugi, fugi.
Îmi pare rău că nu sunt așa cum mă vedeai tu în viitor.
Ascultă-mă.
- Vreau să stai aici înăuntru. - De ce?
Ai încredere în mine, te rog.
Unde e băiatul?
Dă-i ei drumul și îți spun.
Pe cuvântul tău?
Să mori dacă mă minți?
Da! Acum las-o să plece!
Bună, puștiule. Mă bucur să te văd.
El cine e?
Și numele meu e tot James.
La fel ca al tău.
James Keech.
Ești tatăl meu?
Nu.
Eu sunt tu, James... din viitor.
Îți amintești cum voiai să te întorci în timp și... să repari lucrurile?
Ei bine, ai făcut-o.
Eu sunt tu ceva mai în vârstă.
- Suntem identici. - Ba nu sunteți, James.
- Tu n-ai să fii el niciodată. - Nu-l asculta, ascultă ce spun eu.
Ascultă-ne pe noi.
O s-o rănești?
Dar... ea a fost mereu foarte bună cu mine.
Dar tu nu cunoști viitorul. Eu da!
În câteva zile, ea îți va găsi grădina zoologică personală
și te va închide împreună cu niște oameni nebuni
care îți vor face lucruri de nedescris.
Te vor arde...
te vor tăia... și altele mai rele.
Să nu-i lăsăm să-ți facă așa ceva.
Nu te uita la el! El nu e prietenul tău!
Dă-i drumul! Ucide-mă!
Nimic nu se va schimba.
El va deveni eu.
Dar dacă te ucide, devine erou.
Bun venit în viitor.
Ce se întâmplă?
James?
James? James!
Îmi pare așa de rău, James.
Îmi pare rău, James... atât de rău.
Nu știu de ce îmi amintesc... dar îmi amintesc.
Keech avea dreptate.
Călătoria în timp este complexă.
Singurul lucru pe care n-a putut să-l prezică a fost moartea lui.
Când eul lui mai tânăr a murit, realitatea s-a schimbat.
Eu m-am trezit într-o lume nouă.
O lume în care criminalul n-a ajuns niciodată.
În care victimele lui își trăiau viața
fără să știe cât de aproape au fost de propriul sfârșit.
În această lume nouă, acele zile groaznice nu au existat niciodată.
În lumea asta, un băiat tulburat n-a devenit ucigaș.
A primit a doua șansă...
La fel și eu...
Tati! Tati, ai venit acasă!
Mi-a fost dor de tine, amice.
Accept slujba de profesor.
Bine ai venit acasă.
SFÂRȘIT